When life gives you lemons
Jag har börjat skriva på ett ”mina första tre månader i Kapstaden”-inlägg, men jag insåg att jag aldrig skulle orka skriva klart det ikväll. Så det får komma upp i morgon i stället. Jag tänker att det kan vara lite kul för nya läsare och inte minst för familj och vänner som läser (vilka det nu är förutom typ pappa??) men inte vet vad som faktiskt händer.
Idag var jag iväg till Stellenbosch vilket är ett område med en massa vingårdar. Vi åkte först till Marianne Wine Estate där vi gjorde en wine tasting. Tyvärr föll inte någon av vinerna riktigt mig i smaken men jag var nog inte på humör för det om jag ska vara helt ärlig. Jag tappade lusten någonstans på vägen och var nog för trött för en sådan aktivitet. Dessutom börjar jag känna mig lite less på att ständigt möta nya bekantskaper och anstränga mig för att vara ”mitt bästa jag”. Jag orkar inte fråga frågor om andras bakgrund eller för femtioelfte gången berätta samma sak som jag upprepat de senaste tre månaderna. Jag vill bara ”umgås” utan ansträngning. Låter det konstigt och egotrippat?
På tal om något helt annat så blev jag väldigt fascinerad av citronträden där. Om jag pallade några citroner? Självklart. Det är nästan så jag ångrar att jag inte tog fler. Efter vinprovningen åkte vi till en annan wine estate för lunch. Vi chansade bara på något och det visade sig vara ett riktigt bra val. God mat och en helt fantastisk omgivning. Dit måste jag återvända.
När jag kom hem så skrev lagade jag mat med Anna och Celina som vi åt med ett tänt ljus i ett mörkt kök. Haha, allt för att göra det mysigt. Jag snodde med mig lite vindruvor från vingården så de tänkte jag trycka i mig nu medan jag ser på ett avsnitt av Switched at Birth. Ja jag vet att jag måste komma ut mer på kvällarna.
![](https://i0.wp.com/www.christinesstories.com/wp-content/uploads/2017/02/IMG_9570-scaled.jpg?resize=75%2C75&ssl=1)
No Comments
Kattis in Athens
Jag förstår precis vad du menar med att hela tiden ha nya bekantskaper. Det tar energi! Man kan inte vara sig själv på samma sätt som med vänner man känt länge. Jobbigt faktiskt, men jag tycker det verkar som att du kämpar på bra och hittar på mycket! Så nej, inte egotrippat alls! Såvida jag inte också är det vill säga haha 😉
Eva
Jag har faktiskt tänkt så när jag när jag har läst din blogg; att du pallar! Cred för det! Jag är helt med i dina tankar, särskilt med nya kontakter som man någonstans redan vet att de kommer inte leda till något. Men ibland klickar det och då är det värt all effort. Man får vara lite selektiv ibland och lita på sin magkänsla tror jag.
christinestories
Ja så är det definitivt. Jag har fått många fina vänner under mina år utomlands och flera av dem har kommit att bli mina allra närmsta. Det är det som är så underbart med att träffa nytt folk, men sedan finns det en punkt tror jag som man når när det blir mättat. Då är det viktigt som du säger att lita på magkänslan och ta en paus 😊
christinestories
Ja precis, det kan ta mer energi än det ger. Särskilt när man upptäcker att det inte är en person som man faktiskt passar ihop med, eller vill umgås med på en djupare nivå. Haha, nej men då säger vi väl att ingen av oss är egotrippad utan snarare snälla mot oss själva 😉